Model sovětského stíhacího letounu z období 2. světové války. Stroj z dílny konstruktérů Arťoma Mikojana a Michaila Gureviče byl přidělen ke stíhacím útvarům v roce 1941. Záhy se však ukázalo, že se nehodí k bojům v nízkých výškách. Jeho kvality byly naopak oceňovány sovětskými piloty ve větších výškách a tyto letouny se začaly využívat u protivzdušné obrany a jako průzkumná letadla. Tak sloužila až do konce války. Rychlost stroje, jehož pohonná jednotka sestávala z vidlicového dvanáctiválcového motoru Mikulin AM-35A, byla 640 km/h, dostup 12 000 m a dolet 1195 km. Délka 8,25 metrů, rozpětí 10,2 metru a vzletová hmotnost 3350 kg. Výzbroj tvořily dva kulomety ráže 7,62 mm a jeden ráže 12,7 mm, dále dvě bomby o hmotnosti 100 kg nebo šest raket ráže 82 mm na závěsnících pod křídly.
Model je v poměru 1:25 a nese na boku nápis v azbuce Za rodinu (za vlast) a číslo 7 na kormidle. Je vyroben ze dřeva, má kovové i plastové části. Zhotovil jej modelář Jiří Pála v roce 1972.
Do sbírky VHÚ Praha byl získán koupí od jeho výrobce v roce 1972.