Model rychlého raketového člunu projekt 205, třídy "OSA"
Po 2. světové válce došlo k obrovskému rozvoji raketové techniky, což umožnilo její využití i na moři, kde se nové raketové čluny brzy prosadily vedle torpédových člunů. Jejich výhodou byly malé pořizovací náklady a velikost. V roce 1956 začal v Sovětském svazu vývoj nového raketového člunu, který měl nahradit starší typ, projekt 183P (lodě tohoto typu v egyptských službách potopily v roce 1967 izraelskou loď Eilat). Na rozdíl od předchůdce byl jeho trup ocelový a poháněly ho tři dieselové motory Zvezda M503, které poskytovaly přiměřenou odolnost a spolehlivost. Do výzbroje sovětského válečného námořnictva se dostal v roce 1960. V hlášeních NATO byl nazýván OSA (z ruského názvu vosy). Výroba těchto člunů trvala do roku 1973, ale pro export se vyráběly ještě déle. Co se týká bojových akcí, uplatnily se především v konfliktech na Blízkém východě (Šestidenní válka, Jomkipurská válka), dále mezi Indií a Pákistánem a v Irácko Íránské válce.
Raketový člun projekt 205 nesl čtyři rakety P-15 (SS-N-2A „Styx“), jejichž kontejnery měly hranatý tvar (což odlišovalo tento typ od pozdějších modernizací). Ve výzbroji člunu byly dále dva kulomety AK-230. Posádku tvořilo 26 mužů. Maximální rychlost, kterou člun mohl dosáhnout, byla 38 uzlů, při rychlosti 30 uzlů měl dosah 800 námořních mil. Délka člunu 38,6 m, šířka 7,6 m.
Tento model byl získán do sbírek VHÚ Praha darem od Armádního muzea v Drážďanech v roce 1980.
Model je vyroben ze dřeva a kovu; délka 400 mm, šířka 90 mm, výška 140 mm; NDR.