Model středověké obléhací věže
Model byl vyroben v dílnách tehdejšího Vojenského muzea Václavem Holcem. Je postaven ze dřeva a kovu. Součástí modelu je i pět figurek středověkých vojáků. Rozměry modelu jsou tyto: délka 630 mm, šířka 420 mm a výška 1000 mm. Model vznikl v roce 1956 pro expoziční účely.
Většina obléhacích zbraní používaných ve středověku (především v období raného středověku) má svůj počátek – tedy vznik a použití při obléhání – již ve starověku. Obléhací věže byly oblíbenou zbraní již Asyřanů, po nich rozvinuly používání obléhacích strojů staří Řekové a následně Římané. Ve středověku se staly obléhací věže velmi účinnou obléhací zbraní, ale především v jeho rané fázi byly také, díky nedostatku zkušených stavitelů, často velmi nedokonalé.
Samotná obléhací věž se skládala většinou z několika pater, podle výšky obléhaných hradeb. Na vrcholu měla padací most, který překlenoval prostor mezi věží a hradbami a po němž se mohli dostat útočníci k nepříteli. Proti střelám a ohni byly většinou chráněny z ohrožených stran dřevěnými nebo kovovými pláty, vrbovým proutím či kůžemi. Aby se mohla věž přiblížit k hradbám, musela být pojízdná. Většinou byla stavěna na čtyřech kolech (někdy byl počet kol větší) a k hradbám ji táhla zvířata nebo tlačili vojáci. Konec používání těchto věží přišel s rozšiřováním použití střelného prachu a s tím spojeného dělostřelectva.