Těsně po 2. světové válce počal jeden z našich nejvýznamnějších leteckých konstruktérů Ing. Jaroslav Šlechta pracovat na návrhu nezvykle vyhlížejícího vrtulníku, který později označil jako XE-I. Aby se vyhnul těžkostem vyplývajícím z konstrukce jednorotorového vrtulníku, zvolil koncepci dvou vzájemně se prolínajících protiběžných rotorů. Patrně se nechal inspirovat podobnými projekty německé firmy Flettner, s nimiž se seznámil během válečných let. Jeho návrhy byly však zcela původní a v mnohém i na dnešní dobu velice osobité.
Pro pohon vrtulníku byla navržena kompaktní pohonná jednotka Praga M-107, která se skládala z vlastního čtyřválcového nuceně chlazeného plochého motoru o obsahu 3.983 l a výkonu 105 k (71 kW) při 2 600 ot/min. Převod na rotory pak byl opatřen volnoběžkou s hydraulickou spojkou. Vše bylo řešeno jako jeden celek, zavěšený svisle v těžišti vrtulníku za zády dvoučlenné posádky.
Ověřovací maketa této jednotky byla postavena v motorářském oddělení ČKD Praga. V červenci 1947 byla vystavovaná spolu s maketou vrtulníku na Mezinárodní letecké výstavě v Bruselu. Po ukončení vývoje vrtulníku XE-I se dostala do sbírek Národního technického muzea. Odtud pak byla v roce 1993 převedena do sbírky VHÚ.